Unna vei! Løype!
Det er for sent. Din onkel er død. Alle er døde!
Gisborne kommer, far.
Si det til ham.
Si at gruven er en dødsfelle, og at du ikke skal jobbe der lenger.
- Vi går ikke ned mer. Min bror døde! - Du vil visst slutte deg til ham.
Vi streiker til dere har sikret gruven.
- Du vil altså heller dø her? - Ja.
Jeg vil heller la sjelen være fri her enn å bli fanget der nede.
Bli.
- De vil heller dø enn å gå ned igjen. - Så du lar dem velge?
Utmerket, Gisborne.
Jeg håper streiken blir hyggelig.
Den får dere nok i bedre humør. Adjø.
- De har alle sparken. - Vi trenger jo gruven.
Det mener du ikke.
Langsiktig planlegging, Gisborne.
Alt under kontroll. Det kommer nye arbeidere som adlyder!
I morgen tidlig vil det arbeides i gruven igjen.
Men det vil ikke være dere.
Familien får betale for graven.
De får verken arbeide eller spise før jeg gir min tillatelse.
Den som hjelper dem, blir hengt. Dere har alle sparken. Gå hjem.
Jeg visste at du ville bli sånn.
- Plager konkurransen deg sånn... - Det gjør den ikke!
Hvis den plager deg så mye, kan vi ha vår egen, lille konkurranse.
Jeg vil ikke delta i konkurransen, selv om vinneren får en sølvpil.
Like greit. For når vi har jaktet og fått litt ordentlig mat, -
- er det for sent å dra dit og bli hengt.
Jeg skal hevne din død, far. Gisborne skal få betale.
Matpakker? Dere får ikke gi oss det.
Gisborne har forbudt det. Han har spioner overalt.
En tragedie lokker fram de velmenende.
Hvor er lederen din? Hvor er Robin Hood?
Eller er du alene? Er Hood for fin til å gå sine egne ærender nå?
En mann av få ord. Men jeg får nok høre din stemme når du ber for livet.
Et "au" kan du da koste på deg.
Fellen fungerte. En vogn er fanget. Kom!
Ditt gamle skrot! Og dere også!
Dette er alt jeg har av verdi.
Fint. Men lite appetittvekkende.
- Kveg? - Ta én, og la meg dra videre.
De arbeider godt og forstår enkle kommandoer.
Nye arbeidere til sheriffens gruve.
Slaver?
- Er hun hjemme? - Ja visst. Kom inn.
- Far. - Er du skadet?
Jeg rev meg på en flis i døra. Det er ikke noe å bry seg om.
- Hva vil Gisborne? - Jeg vet ikke. Bli med ned.
- Marion. - Hva skyldes denne æren?
I dag skal jeg være til stede ved... Som selvsagt var ventet...
Og du har kanskje også til hensikt...
Men jeg tenkte at spørsmålet mitt kanskje likevel ikke er overflødig.
- Til stede ved hva da? - Sheriffens marked.
- Hva er svaret? - Jeg har ikke forstått spørsmålet.
Jeg inviterer deg til markedet som min gjest.
Jeg er nok ikke noe hyggelig selskap. Jeg er trøtt.
Du skammer deg over håret ditt.
Men jeg hadde det i tankene. Jeg har en gave til deg. Et sjal. Du kan...
Jeg har bare sovet dårlig.
- Takker du nei til innbydelsen? - Marion er ømtålig. Hun er såret.
- Såret? - Stoltheten.
Stoltheten min er såret. Det er håret, akkurat som du trodde.
Da kommer du altså?
Utmerket. Det blir en interessant dag.
Sheriffen tror at Robin vil komme. Førstepremien er en sølvpil.
Men Hood lar sine lakeier begå forbrytelsene nå. Jeg traff en i dag.
- En lovløs? - Eller en forkledd landsbyboer.
Han er merket. Jeg skadet armen hans, men jeg burde drept ham.
Jeg lar en vogn hente deg.
Adjø... mylady.
Sir Guy.
Du skylder meg en forklaring. Det var deg!
Folket sulter. Deres fedre døde i gruven. Noe må gjøres!
Tror du at du er Robin Hood? Konkurrerer du med ham?
Jeg har hjulpet folk mye lenger enn ham. I tre år!
Jeg kjenner deg visst ikke i det hele tatt.
Jeg trodde aldri at jeg skulle se det igjen.
Det er forferdelig. Skammelig. Å handle med mennesker.
Skal det være litt mer vin?
- Har dere piknik, eller hva? - Vi trenger ham.
- Han er vår vei inn i gruven. - Umulig.
Vi skal sette en stopper for dette. Dette er en gave.
Nå skal gruven stenges én gang for alle.
Vi skal stoppe menneskehandelen.
Jeg trodde at dere skulle skjære over strupen min!
Vi driver ikke med strupekutting. Det blir for mye søl.
- Jeg vil gi fangene dine mat. - Ikke noe kjøtt.
Da blir de for freske. Og hold deg på avstand.
Ikke la dem puste på deg. Smitte.
Noen av våre soldater døde. Det ene øyeblikket var de friske som fisker.
Det neste rant hjernen ut gjennom neseborene deres.
Vann holder. De fikk noen rester tidligere.
Før var det mulig å leve godt av å selge mennesker.
Men så forbød paven handel med kristne.
Flaks at kong Rikard helst vil krige i utlandet.
- Will? De trenger vann. - Jeg skal ordne det.
- Du tror vel ikke...? - Nei.
Gi dem vann, da. De lider jo.
- Hvorfor gjør ikke du det? - De bærer ikke på noen smitte.
Det er bare uvitenhet og overtro... Du er et geni!
- John! Ta en tår med vår venn her. - Hva?
Jeg må hente noe i skogen.
Det gjør ingenting hvis han mister bevisstheten.
Bevisstløshet?
Uten slavene måtte vi stengt gruven.
Slaver? Jeg kaller dem heller gjestearbeidere.
Denne sørgingen er kjedelig. Forby den.
Ingen vil iallfall sørge over våre nye arbeidere.
Hvordan treffer kvinner alltid tonen som nesten sprekker trommehinnen?
Aldri gift deg, Gisborne. Kvinner...
Hold dem på avstand. Du bør behandle dem som spedalske.
Da Robin hadde reist, ble jeg syk.
Kokken Sarah tok hånd om meg, men en dag dukket hun ikke opp.
Legen sa at datteren hennes hadde vært alvorlig syk lenge.
- Jeg ga henne medisinen min. - Veldig edelt. Men blir du tatt...
Sarah ble så sjokkert over at jeg brydde meg.
Da bestemte jeg meg for at jeg også kunne krige. Mot fattigdommen.
Sir Edward, mylady? Sir Guy venter.
Vaktene ved gruven må bort. En av dere må reise med vognen.
- Noen må spre ryktet om sykdom. - En frivillig?
- Ja! Takk, Much. - Allan?
- Skal jeg spise dette? - Nei. Du må bare tygge.
Når vaktene tror at fangene er syke, flykter de for livet.
Det må bare virke på de dummeste. "Tyrkisk influensa"? Ærlig talt.
- Folk frykter det de ikke forstår. - Jeg var ikke redd.
- Nei da... - Du beviste det jeg vil ha fram.
Hvis til og med du nølte, blir sheriffens menn bare barnemat.
Det fungerer aldri! Et annet forslag:
Istedenfor å stole på deres dumhet...
- Slipp! - Den er min! Stjålet!
Du snakker engelsk.
Dette vil du ikke like, Robin. Marion sitter i Gisbornes vogn.
Hun skal nok til sheriffens marked.
Hvorfor sa jeg at far måtte gå mot Gisborne? Jeg burde holdt kjeft!
Jeg sa det til ham, men hva gjorde jeg?
Gisborne og sheriffen var like ved, men jeg gjorde ikke noe!
Vi skal overleve dette.
Ikke vær urolig. Jeg skal ikke gjøre noe dumt.
Hvorfor skulle jeg det?
Det er bare noe jeg må gjøre.
Vi ses senere. Vi ses.
Jeg vet om en enkel metode for å få deg fri.
Og mindre farlig enn å ri til gruven.
Å åpne buret er enkelt og effektivt.
Nei. Dette er listig.
Avsverg deg din tro. Da kan ingen kjøpe eller selge deg.
- Avsverg meg min tro? - Si at du er kristen istedenfor.
Gudene er allvitende. Så din gud forstår at du later som.
Hvorfor skulle jeg late som jeg er kristen?
Dere drepte mitt folk i kristendommens navn!
Kristne kan ikke selges.
Så sheriffen kan ikke kjøpe deg. Du blir fri, og vi får spise i fred.
Hvis det er så enkelt, hvorfor gjør du det ikke selv?
Stoler du ikke på at Han kan se inn i hjertet ditt?
Selvsagt stoler jeg på det. Jeg kan fornekte ham. Det er så lett.
Jeg tror ikke på Gud.
Sånn er det. Jeg tror ikke på ham.
Hjelp meg med å binde Brooker.
Selvsagt tror jeg på Deg.
Hvor er slavehandleren? Jeg skulle vært hjemme og drukket vin nå.
- Hva heter bueskytteren din igjen? - Røde Mikael.
Røde Mikael, ja.
Hvis du vil ri hjem, kan jeg bli her.
Og gi deg ansvaret for gruven? Hvor mye jern har du funnet i dag?
Kan de ikke eksersere, eller noe? Mer moro får ikke jeg i dag.
Venstre, venstre, venstre...
Vi sender inn Brooker når de går. Allan gjør sitt, og vi slår til.
Du selger fangene til sheriffen, akkurat som planlagt.
Allan er med, forkledd som fange. Du bør ikke avsløre oss.
Da må vi nok kutte strupen din likevel.
Det brenner!
Guds straff! Det er min feil!
- Beklager, Herre! Jeg tror på Deg! - Hold kjeft, Much.
- Hvordan tente du på? - Slipp oss!
- Vi prøver jo å hjelpe dere. - Dere skal jo også selge oss.
La meg forklare det. Hvis dere ikke vil hjelpe oss, kan dere gå.
- Hva heter du? - Djaq.
Djaq. Drar dere nå, vil sheriffen fortsatt trenge arbeidere til gruven.
Da kommer det nye fanger i neste måned. Mennesker som dere.
Vi skal ødelegge gruven, men dere må hjelpe oss. Sheriffen kjøper dere.
Vi gir dere pengene og viser veien til havnen.
Først kriger dere mot oss. Så beskytter dere oss og ber om hjelp!
La dem bestemme. Hvis dere vil ta sjansen, så bare gå nå.
- Hva sa han? - Om dere ikke slipper oss, dør dere.
Nei. Han sa "nou sa le". Det betyr "bønn".
Vil du det? Vaske deg og be?
Hjelper dere oss etterpå?
- Robin sier at vi må... - Du spionerer!
Nei da. Robin sier at vi må fortsette...
Husk: Hvis noe går galt, dør du.
- Hvorfor er du så sen? - Jeg tok en omvei rundt skogen.
Ba jeg om reiseskildring? Nei. Neste måned kommer du i tide.
Neste måned kommer jeg i tide, mylord.
Få løs jernene.
Jeg liker det. Utmerket.
Han her eier jo ikke muskler.
- Det er tak i ham. - Jeg har sett ost med mer tak.
Jeg er Rowan, sønn av Dunne. Jeg skal drepe Gisborne.
Da blir ikke gruven stengt.
Du saboterer planen vår, og du setter min mann i fare.
Dør noen på en måned, trekkes det fra neste gang. Betal, Gisborne.
Ja vel. Begynn å jobbe. Jern. Jern!
Hadde det hjulpet å drepe dem, ville jeg gjort det for lenge siden.
Vil du ikke heller ta fra dem det viktigste de har?
- Som hva da? - Gruven.
Jernmalmen gir dem styrke. Makt.
Nedi med deg!
Gi meg en annen jobb. Jeg jobber dobbelt så hardt.
Du er ingen krigsfange. Du er engelskmann.
Jeg er desertør. Vi var mange som...
Det er den tyrkiske influensaen. Alle døde unntatt meg.
Engelskmenn tåler den ikke. Fråde, lidelser, råtnende kjøtt...
En ble smittet på denne avstanden. Svart væske rant ut av nesa hans.
Bare begynn å jobbe.
Hva er verst? Hylende enker eller spankulerende bønder?
- Ser du mannen du sloss med? - Han var liten og er skadet.
Kanskje jeg skal gi alle ordre om å vise sin venstre arm.
Kanskje du skal huske hvem det er som gir ordrene.
- Marion. - Mylord.
Spedalske, Gisborne. Spedalske.
Redd meg, Herre!
- Drep ham! - Nei! Blodet er giftig!
Drep heller meg. Det har begynt! Jeg vil ikke lide...
Hva er det der?
Hva er det? Fort! Vi drar!
John! Hold ham våken!
Robin? Robin!
Hva er dette for noe? Det smaker merkelig.
Det er ingen fare, bare du ikke... svelger. Ikke svelg det, sa jeg!
Stift branner!
- La meg tenne på dem. - Nei. Det gjør vi selv.
Nei. La Rowan gjøre det. For sin fars skyld.
Takket være forbryterne blant dere-
- må jeg innføre nye forholdsregler.
De skyldige protesterer mot det fordi de har noe å skjule.
Jeg forventer altså at dere skal samarbeide.
Ingen mann har lov til å dekke til sin venstre arm.
Ha det hyggelig, forresten.
- Får jeg ikke beholde pengene? - Du er en motbydelig slavehandler.
- Du er heldig som lever. - Han mener nei.
Dere skal få svi for dette.
Lar du ham gå? Han går til sheriffen i Nottingham, -
- og han og Gisborne hopper på hestene og... Jeg forstår.
- Da kan du dra til markedet. - Gisborne må avbryte oppvartingen.
- Oppvarter han noen? - Ja. Marion.
Husker du den veien jeg fortalte om?
- Når dere er i klosteret... - Da hilser vi fra deg.
Salaam alaikum, Djaq.
Wa alaikum as-salaam. Gud være med deg, Robin.
- Much? Hvordan går det med ilden? - Jeg fikser det.
Primitivt.
Vi fortjener en tur til Nottingham etter en så vellykket innsats.
- Bortsett fra at Allan åt roten... - Blir jeg syk av det?
...har denne dagen gått helt...
John!
Kom fram, Ford. Sønn av Ford!
- Robin Hood er ikke å se. - Han er feig.
Jeg håper din Røde Mikael er flink. Jeg vil ikke gi bort sølvpilen.
Jeg får vel pilen hvis min mann vinner?
Hvis Robin Hood kommer og vinner, henger jeg ham og beholder pilen.
Hvis ikke, vinner din mann. Og han leverer den tilbake til meg.
- Jeg forstår. - Ellers stiller jeg deg til ansvar.
John! John?
John!
- Vi må brenne gruven! - Ikke før vi har reddet John.
- Jeg går ned. - Da blir du også fanget der nede.
- Vi lagde tennved av stigene. - Kanskje han blør!
- Han får kanskje ikke luft. - Var det bedre?
- Jeg går. Dere må ha en som er liten. - Du klarer ikke å løfte ham.
- Kanskje han blør. - Eller blir kvalt, ja. Far var lege.
Min far var hovslager, men jeg kan ikke lage hestesko.
Vent, Djaq. Er det noe du kan gjøre?
- Jeg kan stoppe blødningen. - Gjør det.
Jeg trenger sølv. Det må være noe blant jernmalmet.
Sølv? Vil han ha betalt nå?
Sølvrester. Ikke mynter.
- Og vann. Fort! - Gjør som han sier.
Jeg beklager, Herre. Jeg skal faste en hel dag hvis vi får ham opp.
Sølvet og denne syren-
- blir en væske som stopper blød- ningen. Du trenger ikke forstå det.
Ja da. Redd Gisbornes gruve. Redd hans rikdommer.
Jeg skal knuse hjertet hans. Han får oppvarte en død kvinne.
Det sies at et epleskall kan spå hvem ens framtidige ektemann blir.
Skallets form viser første bokstav i navnet.
- Neste skytter er Røde Mikael. - Nå blir du imponert.
- Jeg skar meg. - I armen?
Nei, i hånden.
Det må ha dryppet på ermet.
Han vil visst at vi skal bli med.
- Gruven... - Gruven?
- Robin Hood! - Robin Hood, gruven...
- Brann! - Robin Hood, gruve, brann...
Soldater!
- Det er trolldom. - Fordi vi ikke kjenner til det?
Vi må stole på ham. Slipp ned det andre tauet.
Fir meg ned.
Vi burde fulgt etter Brooker. Han er nok hos sheriffen nå.
Jeg skal ikke spise på tre døgn hvis du redder oss ut av dette.
Kom igjen, store mann. Våkne nå.
Lukt på dette. Da våkner du.
Legg denne rundt beinet.
Trekk oss opp!
Sheriffen kommer. Hva gjør vi?
Kom igjen, John!
Kom igjen! Dere er nesten oppe.
Ta hånd om John. Jeg ordner dette.
Løp inn blant trærne!
Hadde vaktene dine pause, eller hva?
Slokk brannen.
Lukter det brent her?!
Slokk brannen! Glem de lovløse! Redd gruven!
Glem aldri de lovløse!
- De andre har gått. - Rowan gikk glipp av brannen.
- Han skulle hevne seg på fienden sin. - Gisborne er jo her.
Han skal knuse hjertet hans ved å drepe kvinnen hans.
- Gisborne har ingen... - Marion!
Fattige betaler gjerne for å vinne sølv. Navn?
- Rowan, sønn av Dunne. - Rowan, sønn av Dunne.
- Du vil ikke beholde pengene likevel? - Nei takk.
Jeg får valuta for de pengene.
Neste deltaker er...
Det er over. Du burde ventet dette. Gruven var et selvsagt mål!
Han skulle jo være i Nottingham og vinne sølvpilen.
Der borte!
Han følger etter Marion. Fort!
Mylady. Det går fort. Jeg er en flink skytter.
Din far døde i gruven, ikke sant?
- Hvordan vet du det? - Det er vanskelig å forklare.
Han må ha vært veldig glad i deg.
Alle visste hvor farlig gruven var, men han ville forsørge familien.
Din elsker visste at den var farlig!
Jeg skal drepe deg og vise ham hva sorg betyr.
- Selv om det koster deg livet? - Han fortjener det.
Din mor vil miste mannen i huset for andre gang. Tenk på henne.
Jeg kan ikke bare stå der uten å gjøre noe!
Hvis du vil skade sheriffen, så vinn sølvpilen hans.
Du sier at du er flink. Så vinn pilen.
Smelt sølvet om til mynter. Da har familien din mat i lang tid.
Gi gruvearbeidernes enker kompensasjon.
Eller vil du heller skyte en ubevæpnet kvinne?
- Marion? - Bedre sent enn aldri.
Sørg for at han vinner sølvpilen.
Robin... hjelp meg.
Kan neste deltaker gå i stilling?
Neste deltaker er Rowan, sønn av Dunne.
Bravo!
- Robin Hood! - Ta ham!
- Nå har arbeiderne mat i vinter. - Kom nå.
Han begynner å bli sprø.
Bare han ikke spiser på ett døgn, går det bra.
Vi har uansett lite kjøtt igjen.
Du faster vel også? Du avla jo et løfte til Gud.
Kanskje det ikke var Han som reddet oss.
Vi kunne sluppet unna likevel. Hadde det vært Ham, ville vi fått et tegn.
Og det var det ikke, så jeg skal gjøre opp ild-
- og lage mat, og ingen av dere kan si noe.
Markedets beste kjempe og vinner av sølvpilen:
Rowan, sønn av Dunne!
Et tegn!
Det betyr at jeg må faste.
Men Gud vil at jeg skal spise.
Og det ganske mye.
Kom og slutt deg til oss, Djaq.
- For godt? - Til middag, tenkte jeg. Men...
Jeg tenkte for godt.
Hvis jeg hadde latt deres venn dø, ville det vært en ledig plass.
Det er ikke trygt at du blir her.
- For oss eller ham? - For henne.
Jeg regnet med det.
- Hva heter du egentlig? - Safiyya.
- Men jeg foretrekker Djaq. - Djaq.
Dine kunnskaper reddet Lille John.
Det er vi evig takknemlige for.
Har noen noe imot at en kvinne blir med i gjengen?
- Kan du...? - Jeg er elendig til å lage mat.
Da får vi lage maten, da.
Hvis ilden var Djaqs verk og ikke et tegn fra Deg...
...betyr det at jeg får spise?